Доброго вечора! Звати мене Ярослав. У моєму житті був випадок. Сім років назад загинув мій старший брат Роман. Здається сім років вагомий термін, Я добре памятаю це й ранок коли він приїхав. зайшов на кухню поговорив з нашим батьком, а потім коли він виходив з квартири, я пригадав йому, що він винен мені гроші. Пригадав не зовсім в ласкавій формі). А після обіду я дізнався що брат трагічно загинув, залишивши маленького синочка (на той час дитині було шість років). Пройшло не мало часу, та я добре памятаю погляд брата коли він виходив з кімнати, погляд відчаю, погляд яки я не забуду ніколи. Ось і зараз сльози виступають з моїх очей. Та семе гірше в ці й історії, що мені прийдеться жити з цим ціле моє життя. Я молився і молюсь за спасіння його душі, але більщо я міг поступити по іншому    біль втрати рідної людини не проходить, він притуплюється, але не проходить. Тому прошу вас люди, якщо зараз хтось на когось сердиться, чи тримає зло у серці, простіть одні одним. Ми виходим з дому та незнаємо чи повернемось. Простіть одні одним, бо завтра вже може бути пізно. Любові і терпеливості Вам.