>>Давайте визначимо що то є Боже слово.
> Нам цього не треба визначати. Це вже визначено задовго до нас- на Соборі, де був укладений Новий Заповіт. Всі інші книги (написані за життя апостолів) не були визнані Божим словом, тому в Канон не увійшли. З цього й виходимо.
Я не маю наувазі книги, а взагалі що це таке...
>> Ви казали що визнаєте рішення І і ІІ Вселенських Соборів що сформували Нікеє-Цареградський Символ віри. Точніше, що приймаєте цей Символ.  Цей символ віри, по-Вашому, є Божим словом?
> Ні, я такого не казав. Я казав, що християни визнають ті рішення Соборів, які не суперечать Новому Заповіту. "Символ Віри" не суперечить, тому ми його приймаємо. Останнє Ваше питання є спробою маніпуляції. Дам відповідь, вибачте, запитанням:" Чи будете згідні Ви зі мною, коли я скажу, що Христом помер за наші гріхи?  А це моє слово є Божим?
Я не зрозумів.
>>Помісний Карфагенський Собор  відбувся в 252 році, постанови якого про хрещення немовлят не були засуджені.
>  Самі говорите, що він був помісний. 
 Ми визнаємо багато помісних соборів.
>А був він засуджений, чи ні, ми не знаємо.
Якби був засуджений, то ми б знали.
 >Та й не важливо це, бо "...мы имеем вернейшее пророческое слово; и вы хорошо делаете, что обращаетесь к нему, как к светильнику, сияющему в темном месте, доколе не начнет рассветать день и не взойдет утренняя звезда в сердцах ваших..."(2Пет.1:19)
Це до чого?
> Маючи Боже слово і користуючись ним, Ви ніколи не заблудитесь. А от з рішеннями Соборів все далеко не так однозначно. Ні Сергій, ні Ви досі не дали мені відповіді на питання- який з Соборів був єретичним; той, котрий затверджував іконопоклоніння, чи той, котрий засуджував?
Я відповідь дав. Можу повторити: дійсний той, який в єдності з Єпископом Рима, наслідником святого Петра, якому Христос дав Ключі Царства Небесного.
> Підозрюю, що й не дасте, бо будь-яка відповідь ставить вас в незручне становище, так само, як і тих, хто хотіли уловити Христа.
Чому так думаєте?
> Вам затишно у ролі бажаючого уловити Христа? 
Не зрозумів.
>>Я можу поручитись що поки я відповідаю за дитину, то вона буде вірувати.
> Не можете. В кращому разі Ви можете поручитись за те, що будуть виконуватись зовнішні атрибути "православ"я" -якісь обряди, звичаї, будуть зазубрюватись молитви, але не більше. Сказав ап. Павло, що "...вера от слышания, а слышание от слова Божия."(Рим.10:17)
І що? Давайте конкретніше. Ви нічого не сказали.
> Тому віри ви в серці дитини не виростите - вона вирощується наставленням у Божому слові, а не в байках.
І зновуж таки повертаємось до Божого слова - що це таке? Ви не відповідаєте на запитання, але маєте зухвальство називати Святе Передання байками.
>>Справа не тільки в смерті дитини, а більше в ЖИТТІ дитини.
> Це Ви говорите про виховання, а не про віру. А це зовсім різні речі.
Дивлячись яке виховання.
>> Кого хрестять, тричі занурюють у воду,  занурення означає духовне умирання для гріховного життя і зняття первородного гріха Адамового. А виринання з води — духовне народження від води й Духа в нове християнське життя.
> Цілковитий морок. Людина духовно не перенароджується, а просто народжується (читайте свою цитату), бо до того була духовно мертвою:"....и нас, мертвых по преступлениям, оживотворил со Христом, - благодатью вы спасены, -
>6 и воскресил с Ним, и посадил на небесах во Христе Иисусе..."
>(Еф.2:5,6)
Смерть це теж буття. В пекло йдуть мертві душі (духи), але вони в свідомості, існування в них є. Якщо можна так сказати - смерть це життя зі знаком "мінус". Тому й говориться "перенародження", це теж саме.
> Тобто християнином можна стати, лише народившись від Духа Святого і Його Слова. До речі, Ви пам"ятаєте дату свого народження згори?
> Тричі занурюють, кажете? Тобто ви тричі вмирали і тричі народжувались? Вам самому не смішно? Чи не сказано в "Символі Віри":"визнаю одне хрещення і одне відпущення гріхів"? 
А хто каже що то три хрещення?
> Ну і така сама нісенітниця про первородний гріх. Хрещенням гріхи не змиваються. Ми вже розглянули, що таке хрещення; це обіцянка Богові доброї совісті. Гріхи прощаються внаслідок покаяння.  
Тобто, або 1). Ви каялись за гріх Адама, або 2). цей гріх на Вас - Христос не оживив Вас.
Поставте потрібну цифру.
>>Нехрещена дитина не є християнином.
>  Звичайно. Але вона і не потребує цього:" Ибо неверующий муж освящается женою верующею, и жена неверующая освящается мужем верующим. Иначе дети ваши были бы нечисты, а теперь святы."
>(1Кор.7:14)
 О, то й мужу не обов'язково хреститись, якщо жена охрещена)))
>>Які інші ні? Давайте, конкретно. Чи Ви приведете хоть один приклад правильно...
> Ті, якими ви керуєтесь, називаючи їх апостольськими переданнями.
>> Ми говоримо за Новозавітній Канон.
> В ньому немає ні однієї книги, яка б називалась "Передання".
Тому що це не Писання. З існуючих на той час писань визначались богонатхнені Писання які написані або апостолами, або учнями апостолів, за їх життя. Ось і все.
>>> Тому не треба посилатись на рішення соборів- більшість з них не були легітимними через відсутність кворуму, тобто навіть формально вони не предстваляли.
>>Вселенський Собор не тому Вселенський, що має кворум, а тому що має статус Вселенського. Церква це не демократія. 
>Хто Вам сказав? Може, "православ"я" і не демократія, але Церква таки так:"Вдовица должна быть избираема..."(1Тим.5:9)
Віталію, будьте серйознішим.
> 3 Ибо будет время, когда здравого учения принимать не будут, но по своим прихотям будут избирать себе учителей, которые льстили бы слуху;
>(2Тим.4:3) А патріарха хіба ви не вибираєте?
 Одна справа вибрати достойного, а інша - за чисельністю голосів визначати істину.
> Ну і навибирали собі- гріши скільки хочеш; помреш - піп за тебе помолиться і будеш в раю. Та ще й на похоронах скаже, що ти був рабом Божим, хоч би й помер від кулі при опорі, коли міліція затримувала на місці злочину.
Не свідчіть неправдиво.
>> Були часи коли православні єпископи були в меншості, тоді що, вони повині були прийняти думку більшості??? Вселенськиим Собор міг бути тільки тоді коли він був в єдності з Єпископом Рима - який отримав від Христа ключі православної віри - незалежно від того, хто його прийняв, а хто ні, а хто бойкотував.
> Нічого він не отримував - це їхні байки. А якщо ви вірите, що отримував, то чому не підкоряєтесь? Виходить, що навіть за вашими переданнями "православ"я" - розкольники, тобто схизматики.
Кому, Папі чи Вселенському Соборові? Хто не визнає догматичних визначень Вселенського Собору той є єретиком. А хто інших постанов Вселенського Собору  не визнає, той схизматик.
> Щоб бути віруючим, не потрібно бути чиїмось підлеглим:
Віруючим, то так. А православним християнином, то ні.
>"13 Выслушаем сущность всего: бойся Бога и заповеди Его соблюдай, потому что в этом все для человека;"(Еккл.12:13)
> Християни, крім того керуються і ще однією заповіддю апостолів:
>14 Не преклоняйтесь под чужое ярмо с неверными, ибо какое общение праведности с беззаконием? Что общего у света с тьмою?
>15 Какое согласие между Христом и Велиаром? Или какое соучастие верного с неверным?
>16 Какая совместность храма Божия с идолами? Ибо вы храм Бога живаго, как сказал Бог: вселюсь в них и буду ходить [в них]; и буду их Богом, и они будут Моим народом.
>17 И потому выйдите из среды их и отделитесь, говорит Господь, и не прикасайтесь к нечистому; и Я прииму вас.
>18 И буду вам Отцем, и вы будете Моими сынами и дщерями, говорит Господь Вседержитель.
>(2Кор.6:14-18)
> У ваших переданнях такого нема? 
>>Догматичні визначення Вселенських Соборів я вважаю Божим словом.
> На якій підставі?
На тій підставі, що Вселенський Собор безпомилковий і визначає нам Божу правду.
>>Поручитись можна за віру, бо ми самі грішимо, хоча не хочемо цього. Ми ручаємось при хрещені дитини, що вона буде виховуватись в християнській православній вірі. Тому, обираються ще й хресні батьки для дитини, які б допомагали виховувати дитину в православ\\'ї.
>
>Ви вже говорили, що ви поручаєтесь. І я Вам на основі Божого слова показав, що поручатись взагалі- гріх, а, тим більше, в такому ділі, як хрещення. Ви ще можете пообіцяти, що будете виховувати дитину в євангельській істині, але Ви не можете поручитись за свою дитину, що вона, ставши дорослою, вибере шлях служіння Господу і пообіцяє Йому це. А це і є суть хрещення. А що таке "поручитись за віру",- взагалі незрозуміло. По-моєму, це якийсь абсурд, абракадабра.
Коли дитина стане дорослою, то я буду вільний від поруки.