>Здравствуйте!Помогите пожалуйста советом. Я по-любила молодого человека. Но он сказал, что гей, но не хочет с этим жить, хочет чтобы у него была нормальная семья, но не знает как это сделать, так как секса с девушкой никогда не было. Спросил меня вышла бы я за него замуж, я согласилась.Подготовка к свадьбе была замечательной, у него горели глаза, была надежда, стал говорить что любит. Секс, мы оставили на потом. Свадьба была красивой и я была очень счастливой. С тех пор прошло 3,5 месяц, попытки были всего 2 раза. Я понимаю что ему трудно перестроиться, начать другую жизнь. Говорит что любит, но сексуального влечения нет, видит что красивая, но не хочет, также говорит что не хочет ломать мне жизнь, мы стали часто ругаться, а с виду все красиво.Ходил в церковь на исповедь. Был нервный срыв. Помогите советом. Как сохранить любовь, ведь у нас платоническая любовь получается, а хочется ребенка, возможно ли чудо? Он очень заботливый, совсем не похож на какого-то неправильного человека, просто мне кажется в свое время он запутался в себе, а теперь возможно уже поздно что-то менять....А я не представляю свою жизнь с другим человеком.

Шановна Яна!
З наданої Вами інформації не відомо до якої конфесії Ви належите. Та я однак постараюся Вам, наскільки це можливо, допомогти. Допомога моя базується тільки на православній точці зору. Надіюся що сповідь Вашого чоловіка не була в якійсь протестантській церкві, або секті.
Спочатку викладу деякі православні погляди на підняту Вами тему.
Гей — православна назва содоміт. Активний, пасивний, — немає значення. Содомія — від біблійної назви міста Содоми (там було ще місто Гоморра).  Про них Ви можете легко  взнати за допомогою Інтернету.
Содомія відноситься до розряду смертних гріхів. Це означає: якщо не розкаятися про содомію до хвилини фізичної смерті, то після воскресіння душа підлягає вічним мукам, — відповідно вчення Господа Ісуса Христа і вченню святих отців Церкви. Смертний гріх Богом не прощається, інакше міста Содома і Гоморра існували б до нашого часу.
Гріхи які не відносяться до розряду смертних (наприклад: крадіж), милостивий Бог може простити людині зваживши на інші праведні її діла і віру, нехтуючи тим що за них людина не каялась.
Якщо Ваш чоловік активний содоміт, то це для Вас загрожує стати його співучасником, і тим самим зробити кроки в напрямку втрати вічного життя без мук. Так що раджу Вам бути обережною в утілені великої любові з метою зберегти родину і набути нащадків. Бог призиває людину до любові спасаючої, а не згубної. Яскравий приклад згубної любові — любов Ромео і Джульєтти.
В описаній Вами життєвій обстановці не буде гріху якщо розірвати шлюбні стосунки, якщо Ви не вінчалися в церкві і не має смертного гріху у випадку якщо Ви вінчалися. Розрив шлюбу після вінчання потребує сповіді з каяттям за гріх клятвопорушення, адже в таїнстві вінчання дається клятва на вірність прямих учасників шлюбу, один одному до кінця життя як свого так і будь кого з них. Для вдівця або вдови клятва втрачає силу закону. Я навмисно не надаю підтверджуючих цитат з Біблії і других джерел православного світогляду, щоб Вас не навантажувати. Відгук на ваше питання і без того великий. 
Але Ви, Яна, проти розриву шлюбу. Це похвально.  Оскільки термін спільного життя дуже мізерний і не використані всі аргументи для налагодження правильного способу життя. А раз так, то почнемо з Вашого чоловіка.
Ви інформуєте, що у чоловіка є бажання порвати з гріхом, надіюсь що він ще не передумав.
Вашому чоловікові потрібно почати регулярно (для цього хай прикладе максимум своїх зусиль) заходити в церкву кожну неділю, тобто раз в тиждень, у вихідний. Спитаєте: чого заходити? Та того, що він не ходить на Богослужіння, хіба що якийсь випадок стався. В церкву хай приходить на стільки часу скільки зможе, але не менше чим півгодини. З часом потрібно йому перейти на регулярне відвідування повного добового циклу Богослужіння. Пройде певний час, як показує практика, людина із захожого стає постійним відвідувачем, а на кінець становиться членом церкви, який своє життя намагається впорядкувати відповідно Божих заповідей. Зрозуміло, що краще зразу приходити вчасно, щоб бути присутнім на повному Богослужінні. 
Раз в місяць, а може і частіше, сповідатися і причащатися. Взагалі про частоту причастя,  якщо не зразу то пізніше потрібно поговорити з священиком і прислухатися до його порад.  За гріх содомії потрібно каятися на кожній сповіді до того часу поки він не відступить. Це процес довгий. За два три рази не відступить. Але хто може Божу волю знати? У великий піст (піст перед Пасхою) обов’язково пособоруватися. Враховуючи, що всякий гріх є хворобою душі, відповідно можна попросити священика щоб провів таїнство соборування індивідуально в зручний для Вашого чоловіка час.
А Вам, Яна, необхідно набратися терпіння, бо християнська любов не має пристрастей, вона нічого не потребує взаємного, вона може тільки безвідплатно жертвувати, і в той же час оберігати душу від загибелі.  Християнська любов не платонічна, а тим більше не сексуальна, це любов, яка намагається зробити все можливе для спасіння того до кого (не плутати зі словом «до чого») вона направлена.
А відтак Ви, Яна, повинні самі регулярно ходити в церкву, подавати записки за чоловіка, наладити вдома для себе, а вийде то і спільно з чоловіком, молитву кожного дня. Молитва може бути короткою, якщо проблеми з часом. Не обов’язково спочатку вичитувати рекомендовані правила ранішніх та вечірніх молитов. Добре також замовити «сорокоусти» за чоловіка. Якщо у Вас є можливість бувати на службах в монастирі, то обов’язково використайте її. Служби виконуються однаково, що в приходській церкві, що в монастирі, але в монастирі дух подвижництва іноків якось особливо благодатно впливає на людину. Це перевірено особисто. Правда, про монастирі говорять різне, та не звертайте нінащо уваги. Ідіть до Бога. 
Те, що я написав відносно вашого чоловіка стосується і Вас. І навіть більше Вас, чим його, адже об’єктом страждання та не втілених мрій є Ви, а не він. Якщо Ви прийдете до Бога, то без сумніву Бог вирішить Ваші проблеми навіть проти волі Вашого чоловіка.
Якщо Ви з чоловіком не вінчані, повінчайтеся. Проте, якщо він противиться, не потрібно наполягати. 
І на кінець. Запам’ятайте слова великого святого, життя якого було переплетено багатьма скорботами,  Серафіма Саровського:  «Спасайся сам, а біля тебе тисячі спасуться».