ТРІАДА  ІДОЛА

Ідол (від грецького εϊδωλον — зображення , образ, подоба ) — предмет, який начебто містить у собі божество, зображує його або є ним. В давньогрецькій філософії назва невидимого зображення предмета, яке нібито відокремлюючись від предмета, діє на органи чуттів, викликаючи його чуттєве сприйняття.

Тріада ідола виникла в зв’язку з намаганням людини підкорити вищу силу під свої потреби. Для здійснення свого намагання  людина використовує будь-які мотиви для відмови від свого істинного Творця, а на звільнене місце встановлює видуманого бога, який відповідає її вподобанням. Зробивши заміну, людина визнає ідола очільником тріади. Власне так і поступили євреї, вимагаючи від Аарона встановити їм нового бога: «І вони сказали мені: зроби нам бога, який буде іти перед нами, бо Мойсей, той муж, що вивів нас із єгипетського краю, ми не знаємо, що сталось йому.» (Вих. 32:23).

А так як ідол, по вище наведеному визначенню, є копією чогось, то будучи поставлений  на місце Бога є сурогатним богом. Всі взаємини між ідолом і людиною зберігаються такі ж як і в Тріаді Бога, й окрім цього до них додається можливість вільного внесення змін в регламент. Першою такою зміною регламенту є обов’язкове нехтування першою заповіддю через встановлення ідола на чільне місце, а другою, і теж обов’язковою зміною, є переведення в стан повної бездіяльності другої з десяти заповідей: «Не роби собі ідола і нічого подібного до того, що на небі вгорі, і що на землі  долі, і що в воді під землею не поклоняйся і не служи їм.»

Недієвість наведеної заповіді у регламенті в подальшому дозволяє людині продовжувати вибирати і назначати собі богів, які би всеціло відповідали її необмеженим бажанням та її суб’єктивному  розумінню взаємовідносин між людьми. Інші зміни і доповнення в регламенті є другорядними, і тільки урізноманітнюють повсякденне життя язичника та створюють удаване різноманіття псевдорелігій. 
Внесення змін до регламенту в тріаді ідола часто призводить до дій, які відкрито далекі від потреб людини. Сучасникам достеменно відомо, що в світі існували та існують обряди і культи різних збочень в стосунках людей — ритуальні людські жертвоприношення і канібалізм, що вже не є потребою людини, а похіттю диявола.