>>Святе Письмо богонадхнене і апостольська усна проповідь теж однаково богонадхнена. Письмо це таж проповідь яка була записана. І вона не стала важливішою за усну, тольки тому що записана.
>Все так, та є одна маленька проблема-послання, записані у Біблії, визнані апостольськими, а передання ніяк і ніким не підтверджені. 
Ким визнані? Чи не Церквою??? Не Апостоли самі визначили канон Священних Писань, а Церква пізніше визначила. То, чому Ви довіряєте цьому канону??? Ви ж не бачили там в кінці кожного послання напису що записано вірно, і підпис апостола... Будьте послідовні. Запитання обов'язкове до відповіді.
>І ще одне - не могли апостоли проповідувати щось, що б суперечило ними ж написаним посланням. 
У Вашому розумінні й в Посланнях є протиріччя, просто Ви не хочете собі признатись, тому що прийдеться змінювати своє розуміння. В приклад приведу те, що написано про передання, що я цитував Вам. Ви не відповіли, а тільки сказали що спритно я написав.

>І не проповідували. Не забувайте, що за таке вони наперед віддали анафемі кожного, хто б намагався це зробити, включно з собою і ангелами. Не забуваймо також, що ці послання- богонатхненне Писання, тобто писались під натхненням Того, Хто нічого не забуває, а тому суперечити Сам Собі не може. А з вашими прэданіями так не виходить.

>>Церква підтверджує однаково як і автентичність Святого Письма. ЧИ ВИ ПІДТВЕРДИТЕ АВТЕНТИЧНІСТЬ БІБЛІЇ???
>  Церква такого підтвердити не може.
Як це не може, якщо Вона це прийняла???
> Не забуваймо, що те, що Ви називаєте Церквою, насправді є "Православ"ям"
Цілком вірно.
>>
>>>>Тому Передання і Писання це одне. Ви не віруєте в Церкву, яку за 
>>>словом Христа, не здолають ворота пекельні.
>>> Чому ж не вірю, коли сам у Ній знаходжусь? 
>Ви знаходитесь не в Ті Церкві що визначила канон Біблії, бо Та Церква і свято зберігає Апостольську спадщину - Святе Передання, яке Ви паклюжете.
> Я, якраз, у тій самій і знаходжусь. А папери нічого не значать.
Причому тут папери? я кажу що ТА ЦЕРКВА, що розпізнала канон Письма, прийняла й усну апостольську Спадщину, і САМЕ ЦЕ ПЕРЕДАННЯ допомогло відділити правдиві послання від апокрифів.
>  Це, приблизно,як ПетроI вкрав назву Русі. Від того Московщина Руссю не стала. Як казав Козьма Прутков:"Зри в корень!".
>>> Передання і послання - різні речі, бо вони суперечать одне одному. 
Ще раз скажіть.
>>>(Мар.7:8,9)
>>Якого "прєданія чєловєчєского"? Мити руки???
>>Ви займаєтесь ідіотизмом.
> А по-моєму, це Ви "не помічаєте" очевидного. Висмикувати з контексту негарно, бо нечесно. Там ще є "... и делаете многое другое, сему подобное." 
Наприклад? приведіть щось. тільки  з іншого аналогічного ряду.
>>>Ні, не все. Напр., книга Єноха не збереглась, а те, що приписують йому, та інші книги не визнані Церквою богонатхненними, тому і не увійшли в Канон. 
>>Книга Єноха це не Апостольське Передання. Але для Вас, я бачу, нема різниці що Апостольське Передання, що людські передання, що апокрифи, що второканонічні книги, все "бабські байки"...
>А передання і є суто людськими. З апостолами їх пов"язує лише назва. Апостоли не могли самі собі суперечити.
Ну, чому я з Вас повинен тягнути докази на кожну тезу...
Якщо "суто людськими", то чому Павло на них наголошує щоб їх притримуватись???
>>>Зауважте- богонадхненними книгами визнані лише ті, що складають Біблію. 
Зауважте - саме КНИГИ. Передання ще не було оформлене в книги.
>Тим самим всі інші визнані людськими байками, або, як мінімум, доповнені і змінені людським розумом, а не Духом Святим.
>>>>Все що сказав Христос, все що передали святі Апостоли, все що зберігає свята Церква є Слово Боже.
> Так, але те, що ви називаєте апостольськими переданнями, насправді ним не є. Вони суперечать Божому слову, тому явно, що вони -людські байки.
Ви повторюєте свої тези, то я буду повторювати запитання - то чому Павло на них наголошує щоб їх притримуватись???
>>> І як, по-Вашому, вийшло так, що передання суперечать Біблії?
>>Ви носите рожеві окуляри, тому Вам все рожеве.
>  Якраз, рожеві окуляри у вас на носі. Це Ви прикрашуєте дійсність, а не я. Все значно гірше, ніж Ви думаєте. Ви не хрещені і тому Христу не належите.
>>Таке враження, що Ви б самому Апостолу Петру доказували б що написано і що не написано в Посланнях Апостола Петра, якби той зараз тут проповідував, що то неправда, "бо такого нема в Біблії".
> Тобто, якби він говорив те, що й я? Не смішіть.
Якби він говорив не те, що Ви.
>>...і переказаними апостолами.
> Як би апостоли таке говорили, то було б так і написано:"Проповідь апостола такого-то в такому-то зібранні, дата, підпис апостола:"з моїх слів записано вірно". 
Ви бачили в Біблії підписи апостолів, і знаєте як підписувались апостоли?
>>" В іншому вірує, хто в іншому згрішив. Як вони (немовлята) вірують? В вірі батьків". Св. Августин.
> Повна дурниця. Якби віра батьків могла бути вірою дітей, то сини Якова не продали б Йосипа у рабство. Не зачаровуйтесь іменами - Ви робите собі кумирів, що є гріхом.
 То, це немовлята продали Йосипа в рабство???))) трохи невдале спростування...
>>"Від апостолів Церква отримала передання, що потрібно хрестити й дітей". Ориген.(Ориг. Посл. до Рим.5,9).
>  Те саме. І тут пересмикування. Діти можуть бути і двадцятирічного віку і п"ятдесятирічного. Треба розуміти, по який вік йдеться і про що. Якщо про таких, які не можуть усвідомити своєї грішності, то у їх випадку хрещення- профанація.
ПРО НЕМОВЛЯТ ЙДЕТЬСЯ. (РЕЧЬ О МЛАДЕНЦАХ (рос.)). 
Не можуть бути немовлята "і двадцятирічного віку і п"ятдесятирічного". 
Я за відповідь це не сприймаю, тому чекаю на справжню відповідь.
>> А відокремлений і є відокремлений ДЛЯ і ВІД. Освячення і є позбавлення гріха.  Праведність, позбавлення провини (виправдання). Цього протестанти теж не розуміють.
>Багато Ви знаєте, хто і що  розуміє, а хто -ні. Не розумієте, якраз, Ви. 
Логічно.)
>Освячення- так, боротьба з гріхом, а святий народ- це народ, відокремлений від грішного світу, викуплений жертвою Христа, який (народ), якраз, і освячується. І це зовсім не означає, що люди ці абсолютно позбавлені гріха, інакше це суперечило б Писанню і фактам.
> Йдеться про тих, хто йде за Христом, а не за пожадливостями світу цього.
Існує таке поняття як освячуюча благодать, яка подається коли людині прощені її гріхи. Коли ж смертний гріх не сповіданий і не прощений, ця благодать втрачається і про ніяке освячення мови бути не може. Така людина за Христом не іде.