Світлано Ваш крик душі від того що Ви себе вважаєте віруючою людиною. Насправді Ви виконуєте тільки формальності християнства. Якщо ви копнете глибше, то ви побачите що все що є в обрядах і правилах МП присутнє і в греко-католиків. Виняток:  поминання папи замість патріарха. Також у вжитку українська мова замість церковнослов’янської (не плутати з російською), але мова не є канонічним питанням. Вимоги до поведінки людей в шлюбі в пости ніхто не відміняв. Цивільний шлюб і тут і там є блудом. Вчення апостола Павла по питаннях шлюбу трактується однаково. Читайте послання апостола.

Про вашого коханого. Це що ви описуєте, є зазвичай нормальна поведінка неофіта (новонаверненого). Він буде намагатися весь світ привести до Бога і сам до себе буде дуже вимогливий. Та нажаль таке полум’яне бажання утвердитися у вірі тільки опалює інших, а сам він згорить так і недотягнувши до поставлених собі висот. Це швидко проходить, і бувають випадки коли неофіти за рік — два забувають дорогу в храм. В монастирях таких послушників швидко ставлять в рамки розумної віри. В інших випадках така людина після декількох місяців послуху переходить в інший монастир, або починає блукати по світу.
 
Вам Світлано можу порадити одне, не плекайте мрій про шлюб, а дайте своєму хлопцю установитися. Його Господь або врозумить, і він буде вдосконалюватися у вірі не за рахунок дискомфорту ближніх,  або милий піде шукати подібних собі подуху. Поспіх зі шлюбом може привести до тяжких моральних трагедій.