ЕТАПИ ВПРОВАДЖЕННЯ ІДЕНТИФІКАЦІЙНИХ НОМЕРІВ
Без системи обліку неможливо собі уявити історію людства. Облік ведеться у світі з незапам’ятних біблійних часів. Обліком охоплюються всі об’єкти матеріального світу, в тому числі і люди: облік кількості народжених, померлих, рабів, худоби, земель, грошей, податків, урожаю... все перечислювати немає потреби.
Облік є обліком. У всі віки він виконував, виконує і буде виконувати одну функцію – надавати, наскільки це можливо, вичерпну інформацію про наявність або відсутність підконтрольних об’єктів.   
Таку ж функцію виконує і глобальний номер розташування EAN/UCC (ідентифікаційний номер), і його наступник GS1 DataBar, які є незначущими, а тільки порядковими номерами з всесвітньої системи обліку.
Але несподівано облік, такий звичний для мешканців Землі, в кінці ХХ століття стає предметом суперечок всесвітнього масштабу. В чому  ж сутність цих суперечок?
Малопродуктивна ручна обробка інформації стримувала втілення в життя централізованого і  повсюдного оперативного контролю. Проблему розв’язали новітні технології обробки інформації, які сукупно з інформаційним простором відкрили людству горизонти, омріяні багатьма поколіннями владолюбців. До рук людей наблизилось те, чим спокушав диявол Господа:
„І сказав Йому диявол: „Тобі дам усю владу над усіма царствами і славу їхню, бо вона мені передана, і я кому хочу, даю її”. (Лк. 4:6).
Слово „ВЛАДА” означає продукування законів та розпоряджень з метою управління. Ефективність управління залежить від доступу до об’єкту управління. Зрозуміло, що пряме управління найбільш ефективне. Воно дає можливість швидкого реагування на поведінку об’єкту управління і вчасно спрямовувати об’єкт в потрібному напрямку подій. Тому першочергове завдання влади – це обізнаність про стан об’єктів, якими потрібно управляти, іншими словами – поставити об’єкти управління на облік.
В наш стрімкий вік перед владами держав світу постала задача – змінити якість системи управління. Схема управління, при якій суспільство формує індивідуальність, змінюється на протилежну: індивідуальність формує суспільство. Це реально, якщо кожну індивідуальність, з яких складається суспільство, поставити на облік і поєднати з структурами управління.
Система обліку: глобальний номер розташування відкриває всі масштаби прямого управління при умові тотального присвоєння кодів всім членам світової спільноти.
Сам процес присвоєння кодів, в подальшому розглядається присвоєння ідентифікаційних номерів (кодів) тільки людям, складається з двох етапів.

Перший етап характеризується формальним присвоєнням ідентифікаційного номера кожній людині персонально з відповідною документальною реєстрацією в державних органах і видачі відповідного документа власнику ідентифікаційного номера. В цей час коди використовуються паралельно із звичайним документообігом.  Повномасштабне використання всіх потенціальних можливостей ідентифікаційного номера стримується слаборозвинутим інформаційним простором. 
Існуючі традиційні лінії зв’язку, якими оповита Земля немовби павутинням, легко вразливі для зловмисників та стихій природи. Системи зв’язку. застосовані у великих містах для повсюдного використання, економічно себе не виправдовують. Реальне рішення лежить у супутникових і стільникових технологіях зв’язку, які  енергійно розвиваються. Затрати на їх масове впровадження вже прирівнюються до економічно оправданих і постійно зменшуються.
Існуючий на першому етапі фізично відокремлений від людини носій ідентифікаційного номера (довідка чи пластикова картка) як ідентифікатор особи, з огляду на можливість їх фальсифікації, переваг над звичним паспортом або посвідченням не мають.
 Всесвітня кодифікація стримується проблемами кодифікації окремих держав. Одначе, полігон – Шенгенська зона (група держав Європи, в яких зберігаються історичні кордони і державні устрої, але діє єдиний паспорт в основі якого лежить єдиний міжнародний стандарт обліку – глобальний ідентифікаційний номер), вже успішно функціонує.
Сприйняття і впровадження в життя світовою спільнотою єдиного міжнародного стандарту обліку продукції і інформації, формальне присвоєння громадянам держав ідентифікаційних номерів — це признак завершення першого етапу.

Другий етап увінчає  спільні старання великої армади, розкиданої по всіх цивілізованих державах світу політиків, правителів та вчених. Перед його заступленням світ буде мати єдиний інформаційний простір і добре відпрацьовані міждержавні структури взаємодії в єдиному правовому полі.
 Сутність другого етапу – раз і назавжди замінити всі документи, які офіційно підтверджують громадянський статус особи (паспорт, свідоцтво про народження та їм подібні) на ІДЕНТИФІКАЦІЙНИЙ НОМЕР, який буде фізично введений  в тіло людини.
Нанесення ідентифікаційних кодів (штрихкодів) на тіла людей такими ж способами, що і на продукцію, недоцільно – вони короткочасні.
Звичайне татуювання псує природний вигляд людини і легко піддається виправленню сучасними технологіями.
 Вживляння чіпів (мікросхем) — проблеми з їх надійністю, вони, як і всяка техніка, виходять з ладу і, окрім цього, їх легко замінити.
Раціонально ідентифікаційні коди вносити у тіло, змінюючи структуру клітин тіла.
Таку перспективу відкривають БІОХІМІЧНІ технології, які за своєю технологією будуть подібні до процесу татуювання. За їх допомогою коди будуть вводитись  в тіло людини і будуть видимі тільки  в певних технологічних умовах. Технологія буде змінювати природню біологічну структуру клітин організму, вона безповоротно вплине на генетичні коди людського тіла. Внесення коду в тіло людини в точно визначеному місці та його дублікат, внесений в другу, також точно визначену частину тіла, дасть можливість запобігти внесенню декількох номерів і ускладнить їх фальсифікацію шляхом хірургічних операцій.
У носіїв кодів відпаде необхідність мати при собі посвідчення особи,  кредитні картки та інші документи, втрата яких створює неприємності. Одночасно внесення ідентифікаційного коду в тіло людини забезпечує встановлення зручного, надійного і швидкого контролю над особою за допомогою електронних систем.
Оперативний контроль над особою надасть урядам держав гарантований інструмент для підтримки порядку в сфері економіки та побуту, а  громадянам — відчуття безпеки за своє майно та рахунки в банках.
Всі переліченні переваги   ідентифікаційного коду людство вже оцінило.
У теперішній час світова спільнота вишукує таку технологію, яка швидко і безболісно вносила би код у тіло та забезпечувала б його невидимість для очей. Із появою такої технології більшість урядів держав світу приймуть відповідні закони, якими примусять своїх громадян ввести собі у тіло коди.
Примусове введення громадянам у тіло ідентифікаційних номерів та організація на їх основі повсюдного, тотального, контролю над особою — признак завершення другого, останнього етапу.