Вадим правий.

А взагалі Вам нема кому вилити душу. А це у вас формує відчай своєї непотрібності. Але основна причина в тім, що Вам ніхто не потрібний, інакше Ви би мали людину якій можна було довіритися без гріха.

В першу чергу розберіться для чого Ви існуєте на світі. Відповідь проста: щоб послужити Богу. А відтак постарайтеся більше часу приділяти церкві. Тоді з часом зменшиться спокуса послужити противнику Бога.
Не шукайте духівника який буде Вам накладувати табу і давати добро.
Добрі духовники рідко зустрічаються. Білше працюйте над собою самі.
Кожний вечір порівнюйте свої вчинки з Божими заповідями, іякщо щось не так старайтеся прикласти максимум зусиль для виправлення своїх прорахунків.
За все зразу не беріться.
А головне запам'ятайте: Ви живі? - значить Ви потрібні Богу тут, на землі.
Каятися потрібно не зважаючи на будь-які думки. Попустите собі в справах віри, то гріхи будуть текти потоком.
Для того щоб облегчити душу, підберіть собі акафіст до Божої Матері і читайте коли біс відчаю починає приступати.
Щоб підібрати акафіст потрібно просто читати всі які здобудете, який Вам більше всього сподобається, той і регуярно читайте.