>Наконец-то нашла батюшку на сайте! здравствуйте, о. Алесей вопрос не по теме; у меня вот такая ситуация. Два месяца стараюсь читать утренние и вечернии молитвы, мозги прочищаются, ум светлеет, лень уходит, ну и т.д. не мне вам рассказывать как действуют молитвы... Но я заметила такую странность - что если долго не пропускаю ни одной молитвы, то наступает такой момент, что я не могу уснуть. Ну вот просто не хочу спать и все, всю ночь могу пролежать, думая о разном. Удивительно еще и то, что и днем я не чувствую усталости и не хочу спать. Это так молитвы действуют, да? Мне приходится делать вынужденные перерывы и не читать вечерние молитвы, чтобы хорошо спать (а что еще делать ночью?:)). И еще вопрос: а если нет денег покупать свечи (и некуда повесить лампаду), можно читать молитвы без них?

ДЛЯ ПЕРЕВОДА ИСПОЛЬЗУЙТЕ Переводчик Google

Наталіє я не батюшка.

 Бачу що забарилися з порадами, тому  попробую коротко поділитися з  Вами своїми роздумами на порушену Вами тему.

Почну з другого питання. Свічки і лампадки перед  іконами в храмах і в дома не є обов’язковими атрибутами. Хочете і маєте можливість – запалюйте світло, не хочете, або не маєте можливості, – не запалюйте світла (свічки, лампадки та інші джерела світла).  Але молитви потрібно читати не залежно від того чи щось світить чи не світить.

Тепер відносно молитов. Це що з Вами робиться, є чисто бісівські нападки. Попрошу Вас не лякатися, Ви слава Богу, бачите що щось не так і шукаєте як позбутися такого «щастя». Буває гірше. Буває що людина починає намагатися використати такий «дар» для своєї слави і прямої матеріальної вигоди, починає сама себе возвеличувати.

Розкажу Вам, як один, відомий мені  чоловік, мав схожі проблеми. Це було приблизно років 12-13 тому.  Чоловік, про якого я Вам розказую, взяв собі за правило кожний день зранку прочитувати славословлення  Києво-Печерським преподобним. Читав  славословлення кожному преподобному окремо. А їх, якщо я не помиляюся,  124 святих. Буквально через декілька днів, коли він ознаменовував себе хресним знаменням, а це робив він один раз перед початком   і один раз в кінці кожного славословлення, рука перестала кластися на ліве плече. Вона спонтанно, ніякими зусиллями не керована, так неначе її якась сила тягнула, злітала  у верх, у низ, прямо, одним словом куди не-будь але не на плече. Та це ще було терпимо. Продовжуючи свою духовну практику, цей чоловік став управляти хмарами, коли бував у храмі на службі. Відбувалося це так: якщо день був захмарений і сонце не світило, він починав бажати щоб хмари на небі розійшлися і сонечко засяло через вікна храму. Можна вірити, можна в це не вірити, але результат появлявся в найближчі декілька хвилин. Храм заливався сонячним промінням. Стало йому зрозуміло, що появилися  у нього нові «покровителі» яким не до вподоби прославлення Києво-Печерських преподобних. 

Почалася серйозна боротьба. Отців він продовжив прославляти, не звертаючи уваги на те, що хресне знамення не виходить так як треба. А в храмі, ставав перед іконою якою виходило по ситуації, і при появі будь-якого бажання, тут же просив того хто перед ним на іконі зображений був, щоб уберіг від диявольської спокуси.
 
З часом все пройшло. Тепер хреститься так як нас вчить Церква, а хмари існують на небі без його «контролю».

Я, буває, відвідую монастирі. В одному з них, коли я там зупинився на певний час, мені підказали як боротися з безсонницею. 

Справа в тому що в монастирі братія часто живе в келіях по декілька чоловік, зрозуміло, що просто поговорити дуже вже хочеться.  Такі розмови є порушенням  монастирського уставу. Так щоб я не крутитися на ліжку в очікувані сну, мені дали чотки і сказали: лежи і читай Ісусову молитву,  або коротеньку молитву: « Преподобний отче … мали Бога о нас».
 
Наталіє раджу і Вам роздобути чотки, або нав’язати вузлів , будь-яку кількість, на шнурку, зв’язати його в кільце,  прочитати потрібні молитви, лягти в ложе, і спокійно прокручувати чотки та на кожному вузлу повторювати коротеньку молитву, і так, поки не проснетеся.
 
Впливає неначе снодійне лікарство. Не один, починаючий чернечі подвиги, привчився не порушувати монастирський устав.
 
А якщо не подіє, то Ви все таки лежите з серцем яке тягнеться до Бога, а не до непотрібних спогадів та думок. І не сумнівайтеся,  Господь зглянеться і наладить Ваш режим. Це перевірено  практикою. 

Якщо Ви у шлюбі, то це на молитву по чотках  ніяк не впливає. Богу завжди треба дякувати і славити Його.

Від молитов не відмовляйтеся, продовжуйте молитися не зважаючи на прикрість, що біси Вам роблять. В них така робота. А ви робіть свою.

Спаси Вас Господи!