Прошу Вашої поради.
Зустрічалась 2,5 року з хлопцем і весною цього року ми повинні були одружитись. Але всі плани почали руйнуватись, бо він раптово став православним Московського патріархату. Після цих перемін я його просто не впізнаю. Він став ніби дуже правильним і віруючим. Але ця його віра настільки сліпа і фанатична, що поза нею він не бачить, що руйнує мені життя та й собі також. Накупував багато книжок, таких які читають спеціально підготовані монахи, а не звичайні християни. І головне - починає жити за тими догмами, про які начитався. Але ж мені здається, що тут потрібно проводити межу між поняттям життя монаха і звичайного чоловіка. Адже як він думає утримувати сім".ю? 
Виділив собі окрему кімнату (хоч у нас їх тільки дві маленьких), куди потійно ходить молитись і читати ці книги (може ходити й по декілька разів на день).Нічого туди свого ставити я не можу. Викинув мої книги зі свого шкафчика. Бо там можуть лежати тільки православні книги і жодних інших. Мені туди заходити під час цих ритуалів не можна. Бо з іновірцями він не молиться. А я греко-католичка. Інколи й закривається там. На всі мої плачевні прохання почати жити "приземленішим" життям реагує дуже агресивно і злосно. Хоч це також дивно для віруючої людини. А я уже настільки стомилася від того всього... Я не розумію як будувати стосунки з такою людиною? Він став пасивним до всього. Таке враження, що окрім того православ"я його більше нічого не цікавить. І я йому вже не настільки важлива. Він мені приділяє все менше уваги. Я знаю, що будь-яка церква забороняє секс до шлюбу. Але нещодавно я дізналась, що православна церква забороняє секс під час посту і ще багато всього такого незрозумілого для мене. Допоможіть! Скажіть як правильно вчинити в цій ситуації? Бо мені дуже тяжко жити з ним. Я повністю розчарована у всіх планах, які ми будували на майбутнє. Бо бачу, що він не докладає ані найменших зусиль, щоб їх реалізувати. Його пасивність до життя мене страшенно пригнічує. Чи може я в чомусь тут помиляюсь? Порадьте!